SINGURATICUL
Se pare că Léon și-a vândut barul.
Într-adevăr, e tâmpit.
Pari nervos.
Uite, Big Zaza s-a mutat.
Am auzit că lucrează la o bancă, a două zi. Greu de recunoscut.
Mă uimește. Am văzut-o în costum de golf.
- Bună ziua, comisare. - Nu v-au sosit clienții încă?
Tâmpiți... Ne mai dezghețăm un pic.
Nu ți-a dat prin cap să aduci niște sandwiciuri?
De ce nu ceva mese calde?
- Poți să-mi explici...? - Ce?
Astea, fructe de mare, totul. O schimbare luxoasă față de sandwich-uri.
- Halește-le. Nu-ți plac? - Da, dar aș dori să înțeleg.
Am scris cererea ta de demisie. A rămas doar să semnezi.
- Unii oameni vor fi fericiți. - Dă-i naibii...
Principalul e să-ți schimbi viața și asta la timpul potrivit.
- Nu crezi că facem o stupizenie? - Desigur.
Ce face puștiul tău, spune?
Christian? El e bine...
A văzut Antilele la TV și se vede pe o placă de surf deja.
- Să mergem la Katia, la New York? - Din motive de muncă, sau de plăcere?
Polițiștilor le este permis să se și distreze, nu ?
Bună seara, comisare.
- Bună seara, prințesă. - Mulțumesc pentru Eric. Totul s-a rezolvat.
Să nu mai facă aiureli. Data viitoare îl bag la bulău...
- Unde ai cumpăra terenuri? - În Antile.
Ar merge un hotel acolo?
- Terenul și-ar tripla valoarea. - Nu arătăm ca proprietari de hotel?
Tu nu, dar ai putea să lucrezi la bucătărie.
Una cârnați cu cartofi prăjiți, două ouă prăjite și niște salată.
Frumoasă atmosferă.
Bună ziua. Stan nu este cu tine?
Ce mai faci? Bei ceva?
Am auzit că ai de gând să ne părăsești.
- Ne va fi dor de tine. - Vin tinerii din spate acum.
- Ei nu pot aștepta. - Îi știu pe tineri...
Ei nu au "ceva-ul" care să-i facă aproape plăcuți.
Farmec și clasă. Parfumul epocii...
Ei nu mai fac oameni ca noi, s-a spart tiparul...
- Nu vei regreta? - Nu se poate.
- Îmi va fi dor de ochii tăi, de zâmbetul tău. - De șampanie...
Noroc.
Bine procedat. Acești domni ne părăsesc.
- Pleacă în Antile, ca doi poponari. - E la modă.
Trebuie să plec.
Îl iei și pe fiul tău? Și cu școala...?
Nu sunt școli peste tot?
O să regretăm zilele relaxate, o să vedeți...
- Ce mai e, Jo? - Cum am zis, eu am cuvânt...
- Și care e, atunci? - Schneider.
L-am văzut intrând aici acum zece minute.
L-am recunoscut. Doar l-am văzut 18 luni zi de zi.
- Mulțumesc. - Sigur.
- Am făcut tot ce am putut, nu? - Da, ai conștiința ușurată...
- Schneider este aici. - Schneider? Unde?
Stai aici.
El mi-a tras-o o dată, dar nu o va face din nou.
Ce facem?
Să mergem.
- Se distrează flăcăul... - Nu pentru mult timp.
- Nu mă recunoști, dle Stan? - Cară-te!
Eu am un caz frumos pentru tine.
Cunosc o filieră... 25-10-5. Or să mi-o dea-n bot...
Du-te și ia o înghețată.
Schneider...
Ce vrei?
Mi-a furat mașina!
Pe aici...
- Iar unu'... - Da, dar ăsta ...
Ce pot să spun? Știi cine a făcut-o? Îl cunoști?
Nu.
- Cum s-a întâmplat? - Ce mai contează?
- Va trebui să scrii un raport. - Da, desigur...
- Nu avea un fiu? Christian? - Da.
Sunt nașul lui.
- Și mama? - A dispărut... la naștere.
Domnului Director al Poliției Naționale.
Prin prezenta vă informez despre demisia mea ...
din rândurile Poliției Naționale,
începând din data de 1 decembrie 1984, după îndeplinirea tuturor sarcinilor mele.
Un polițist nu se întristează mult timp.
Doi ani au trecut și am ajuns șef la prevenirea criminalității. Nu întâmplător.
Eu sunt singurul care știu de ce am rămas în poliție.
Pentru a-i plăti lui Schneider ceea ce i-a făcut lui Simon.
- Merge treaba? - Da, dle comisar.
Bună ziua, doamnelor.
- Directorul vrea să-ți vorbească. - Pune-l pe spiker.
Nu uita de conferința de presă, Stan.
Ce vrei să le spun?
Că le declari război criminalilor. Le place să audă asta.
Bună imaginație. Foarte original.
- Bună ziua, dlor. - Bună...
- Dă-mi o cifră, comisare. - Nu o poți lua singur?
- Ceva să-mi aducă noroc. - Patru sau doi.
- Șapte. E mai mișto. - Ai văzut?...
Vreau un raport despre Yougos din str. Ordeneur, Mordin.
Cu competența obișnuită.
Zanijevo și Jaslevic. proxeneți.
Utilizează fraze frumoase în raport.
Și nu uita să adaugi că, dl comisar Pezzoli este un idiot.
- "Inconsecvent" ar putea fi mai subtil. - Dacă așa vrei...
Dacă vom obține vreodată un premiu pentru literatură, ție o să ți-l datorăm.
Ai avut dreptate, Schneider s-a întors.
- De unde știi? - Din zvonuri. De pe la ciripitori...
Vom vedea.
Iar ești aici? Nu pot să te țin la mine.
Sunt nașul tău, nu un hotel.
- Ce s-a întâmplat de data asta? - Profu' de mate e un idiot.
- Mi-a dat nota 3 în loc de 8. - Ai folosit deja trucu' ăsta.
- Vreau să stau cu tine, nașule. - Ești încăpățânat ca Simon.
- Dar eu trebuie să lucrez. - Nu te voi deranja, promit.
Atunci, vino.
- Voi găti, nașule. - Trebuie să fie și Bocuse cu noi ...
Apropo, e bine să ai nași...
Nu ai de gând să telefonezi la școală, să-l anunți pe director?
Eu nu mai caut scuze ca să fac treburile pentru tine.
- Nu există lapte? - Nu, eu nu beau lapte.
Nu putem face din asta obișnuință.
Dacă de fiecare dată când iai o notă proastă tu vii aici, o să ajungi să locuiești la mine.
Asculți?
- Unde ții fețele de masă? - În dulap.
- Nu te deranjează vorbăria mea? - Unde să mă duc?
Știu. Dar mâine: mașină - școală.
Știai că ești un tip bine?
N-am mai pomenit un puști care să facă așa ochi mari.
Ar trebui să mă înveți, s-ar păutea să-mi folosească...
- Nașule... - Da.
Pot sta pentru o vreme?
Ai un fix. Nu știi când să te oprești. Lasă-mă să citesc. Vom vedea mâine.
- Du-te-n... - Ce cine vorbeai?
Cu mama. Mă refeream la ea...
Bine că ești ma-tale.
- Ai ceva de spus, Sumatra? - Eu spun întotdeauna totul.
- Atunci de ce nu știu că el s-a întors? - Cine?
Aici au haleală bună. Așa că bagă-n tine...
S-a întors Schneider. Și tu știai...
Am auzit ceva. Toți vorbesc.
Eu te las să pleci, așa că l-ai putea găsi pe Schneider pentru mine.
Nu-ți amintești?
Nu am vrut să vă deranjez pentru nimic.
- Ai venit să mă umfli? - De ce-ar trebui să te iau?
Pe lupi îi poprim. Nu oile.
- Deci, te-ai întors. - După cum vezi.
- Mi-a fost dor de casă. - Vino-ncoace...
- Nu ești fericit să mă vezi? - Ba da, dar este periculos.
- Pentru cine? - Pentru tine.
Frumos din partea să te interesezi de soarta mea.
- Ai luat masa cu poliția? - A fost comisarul Stan.
Mă ține de bile de 2 ani, de la afacerea din New York.
Știe că ești în Franța. El vrea să te pună la cutie.
De aceea îmi fac griji pentru tine.
Un om de calibrul tău nu poate muri decât de frică, Sum.
Patru, trei, doi,
...unu, zero.
Ieși afară.
- Au început? - De 15 minute. Mergi pe-acolo...
Scuzați-mă, domnilor.
Conform informațiilor grave pe care le-avem ...
...banii din camion au fost furați de o echipă de țigani. Amatori, tineri.
Informatorii mei mi-au dat detalii. Îi vom prinde în curând.
- Sunt hoți mărunți. - Mărunți? Vei fi surprins.
Știu doar o singură persoană care-și ucide victimele ca pe niște câini. Schneider.
Schneider din nou? Avem destule despre el de doi ani. Nu ne mai bate la cap.
Ar trebui să dirijeze operațiile prin satelit din Caracas.
El ar sta mai degrabă în Venezuela decât să facă închisoare pe viață aici.
Pezzoli ar trebui să se ocupe de curvele și proxeneții lui.
- De treaba cu furgonul mă ocup eu. - Tu singur, ca de obicei.
Trebuie să pricepi că poliția are și alte metode decât ...
mersul pe jos cu pistolul la gleznă.
Îmi place westernul, dar numai la cinema.
Bine, idiotule.
Foarte amuzant.
- Mă auzi, V1? - Omul tocmai a plecat într-un BMW gri.
Sunt V2. BMW acum se află în Rue Verniquet, direcția Porte Maillot.
Prietenul nostru e împreună cu doi bărbați.
Ei intră în BMW. Îi vom urmări.
V3 terminat ... ai legătura.
V3 aici. Ce facem, șefule?
Sunt chiar în spatele lor. Mă ocup eu. Stai în urma mea.
Scoate-i cătușele.
- Ce ai depozitat în mașină? - Arme de infanterie, artilerie?
Am avut doar un P 38. Nu știu despre ceilalți. Nu i-am înrebat.
Ai fost prea discret.
El... te deranjează? Lasă-ne puțin singuri, Eric.
- N-am spus că m-a deranjat. - Acum o să-mi faci confidențe.
E ca-n amor, nu-i nevoie de privitor...
Am niște poze.
Crédit Lyonnais Bank. Boulevard Magenta.
17 martie 1985. CCF Bank. Te aflai în mașină.
Banca Vernes din Rue La Fayette.
Frumos gros-plan. Arăți un pic tensionat.
Trebuia să zâmbești în timp ce țineai arma întinsă.
- E poza cuiva care-mi seamănă. - O sosie?
O idee bună pentru apărare. Avocatul tău va face broderii multe.
Poartă o beretă. N-am purtat niciodată beretă.
Ai pierdut, René. Vei merge în spatele gratiilor, pentru mult timp.
Soția ta nu va aștepta douăzeci de ani.
Numai mamele au atâta răbdare.
- Am fost crescut într-o casă de copii. - Acum, viitorul tău s-a terminat.
Ce vrei?
Oare nu te întrebi de ce te-am lăsat să jefuiești bănci în tot acest timp?
Nu te întrebi asta?
De ce nu am făcut nimic ...
cât am fost cu ochii pe tine, știind ce făceai în tot acest timp?
- Schneider s-a întors și știi asta. - Nu mai văd, sunt bolnav. E în stare de orice.
El l-a omorât pe Sumatra, fără motiv. Este un pericol pentru toată lumea.
- Poate fac ceva, dacă-mi spui unde este. - Nu pot.
Am așteptat 2 ani să revină Schneider. Îl voi prinde cu orice chip.
Nu-l mai văd. Știu că lucrează cu țiganii.
- Dacă l-aș vedea, aș ști cum să mă port. - Pasiune renăscută...
Dacă-mi spui unde este o să-ți fie mai bine...
Și în aer liber. Tu m-ajuți, eu te ajut.
Nu m-am băgat nicicând în ciorbe de-astea. Iar cu Schneider, nu te pot ajuta.
Nici eu pe tine. Păcat...
Aaa... René Pignon.
Bine lucrat, comisare. Taman îl căutam...
- Bună seara. - Bună seara.
Nu ești singur? Al cui este copilul?
Ăsta nu e un copil, este om mare.
Nu, e finul meu. Faceți cunoștință, vin în 30 de secunde.
- Bună ziua. - Bună ziua.
Ești mai frumoasă decât cea de ieri.
- Poftim? - Fata pe care-a adus-o acasă ieri.
- A fost o fată aici ieri? - Una înaltă, blondă.
Chiar ne-a prăjit ouă la micul dejun.
- Deci, ea a petrecut noaptea aici? - Da, s-au hârjonit tot timpul.
Mergem? Ai grijă de casă, omulețule.
Nu-i mai spune omuleț... Și dacă ai nevoie să ieși, pentru cină ...
de ce nu o suni pe blonda ta? Sunt sigură că va fi încântată.
Brigitte...
- Ai vorbit ceva cu ea? - Nu.
Facem un târg: ocupă-te de prietenele tale și nu de-ale mele.
- În felul ăsta va fi bine. - Bine. Ești supărat?
- Ce i-ai spus? - Că a fost o altă fată ieri.
Ce ușor e să fie cineva sentimental cu tine...
Să facem un terci...
Bună ziua, domnilor.
Avem treabă, Kouébi.
- Știi că sunt ok. - Cu cât știu mai mult, cu-atât te iubesc mai tare.
Nu-i nevoie, te știu.
Nemernicul va veni aici.
Treci în spate.
- De ce ai făcut asta, Stan? - Nu-mi spune tu mie "Stan".
- Vor să mă omoare. - Te ascult.
Știu doar despre o afacere cu droguri la Kadour din Belleville.
Nu-mi pasă de Kadour. Știi ce mă interesează...
Atacul furgonetei cu bani a fost făcut de țigani.
Unul dintre ei se numește Rocky. Asta e tot ce știu.
Și au făcut totul pe cont propriu?
Cu Schneider. O prostituată mi-a spus.
Știi unde-l pot găsi pe Schneider?
L-am văzut jucând la "Carmonis".
- Ești la lucru în seara asta? - Nu, sunt în concediu medical.
Am și certificat de la medic.
Dacă nu-ți priește clima din Franța, te voi trimite înapoi.
Este doar o gripă obișnuită.
Asta e bine, pentru că am nevoie de tine diseară.
Un moment.
- Mă bucur să te văd, comisare. - Serios?
Dacă m-ai fi avertizat, te-aș fi primit mai bine.
Clienții noștri sunt destul de temători.
Săracii oameni. Sunt așa sensibili?
Ce-ți pot oferi?
Asta nu face parte din acord.
Lucrurile se schimbă, ca și în politică.
Eu nu sunt un politician. Nu-mi fac reproșuri pentru nimic.
- Și Schneider? - Nu l-am mai văzut pe-aici de doi ani.
Cred că aveți ceva în neregulă cu ochii. Consultați un oculist.
Nu faci partea cu mine? Am fost în joc cu acest domn.
Scuză-mă, dar eu ar trebui să iau jumătate.
Întotdeauna se întâmpla așa în cocina asta nenorocită.
- Ușor, comisare. - Desigur.
Poliția, verificăm ID-ul. Actele, vă rog.
- Ce se întâmplă? - Vor să-mi închidă dugheana.
Dl comisar crede că Schneider a fost aici.
Acest nebun intră oriunde. De ce nu l-am primi și noi?
Poate că ți-e frică de el.
De-a ce te joci?
De-a v-ați-ascunselea. Cu o bucată de rahat.
De mic n-am putut suferi trișorii.
Fiind mai în vârstă, cu atât îi urăsc mai mult.
Noi nu te înșelăm.
Sper că da. Ar fi nasol pentru localul vostru să aveți vizitatori neplăcuți.
- Tu i-ai spus de Schneider? - Nu i-am zis nimic de nimeni.
Nu vedeți ce ne face acest gabor?
Data viitoare taci, dobitocule.
Se pare că ți-e bine.
- Doriți o băutură? - De mult n-ați mai trecut pe la noi...
Dar tu ești încă aici.
Asta se întâmplă rar. Știi drumul, vin și eu.
Bună, bătrâne Topaze. Încă ești pe postul tău?
- Noroc. Totul e bine? - Da. Fiul lui Simon stă cu mine.
- Din nou? - El nu suportă internatul.
Nu-l pot ține la mine la nesfârșit. Și nici nu-i o treabă ușoară...
Dacă vrei, am să-l iau cu mine la Trouville în weekend.
L-aș ține mai degrabă acasă. Are doar zece ani.
- Ți l-aș da peste vreo 2 - 3 ani. - Nemernicule!
- Ești exagerat. - Doar te cunosc...
- Îl știi pe Schneider? - Da, un nebun.
Îl caut. L-ai văzut în ultima vreme?
O dată, cam acum trei săptămâni.
- A urcat cu o fată de-a ta? - Nu, a adus el una. O roșcată bună.
Cred că într-adevăr avea ceva pentru ea.
- Știi cum o cheamă? - Sandra, parcă...
Mi se pare că are un salon de coafură, în Rue des Lombards.
Eu o cunosc. Un moment.
Te-am trezit, Serge?
Am o pistă pentru Schneider.
Caut o coafeză din Rue des Lombards. Sandra.
Noi trebuie să avem un fișier despre ea. Te ocupi tu de chestia asta?
Ce faci acolo?
- Stan, pot să te întreb ceva? - Da, dacă este o întrebare inteligentă.
- Cum a fost tatăl meu? - Era un tip de treabă.
- Era un bun "curcan"? - Numai cine nu ne iubește spun "curcan".
- A fost un polițist bun. - Vreau să devin altceva.
Ai dreptate, nu-i o muncă ușoară. La început, e ok, dar ...
- De ce ai stat atunci? - Bună întrebare. Și eu m-am întrebat...
- De ce continui? - Nu continui, perseverez...
Tatăl tău s-a dus și nu și-a terminat treaba.
Unde este el acum, sunt convins că se plictisește...
Așa că eu o să isprăvesc treaba pentru el. Ai înțeles?
Mă bucur că ești nașul meu.
Eu nu, pe moment. Trebuie că există un motiv...
Totul e bine, domnilor.
E al vostru.
- Unde mergem? - Să luăm niște aer proaspăt.
- Ai plecat la plimbare, René? - Ce faci aici?
M-am înduioșat și mi-am zis să fac scăpați niște borfași merituoși...
Ce-i aiureala asta? Eu n-am cerut să fiu lăsat afară.
Nu poți refuza o ofertă de genul ăsta.
Ba da, vreau să merg înapoi. Nu poți face acest lucru.
Ciudat, ultima dată când te-am văzut, te uitai cam nerăbdător.
Ca o femeie excitată, ce se teme să suie în patul unui bărbat.
- Ciudată comparație. - Se numește metaforă.
Dacă dorești vreodată să scrii o carte, trebuie să știi cum să folosești de-astea.
M-ai scos ca să-mi spui asta?
Îți amintești despre ce-am vorbit ultima dată?
- Doar n-o să-mi spui iar de Schneider. - Ba da, micuțule, Schneider din nou.
Vei lucra cu el din nou. Și de data asta cu succes.
E prea periculos pentru mine într-o așa afacere...
El vrea să lucrez iar cu nebunul de Schneider. Sinucidere curată.
Alternativa este asta sau pârnaia. Cu magistrații nu știi niciodată.
Te-a scos din bulău. Profită de situație.
Ai putea să-l fentezi și s-o tai în străinătate.
El te va găsi oricum. Și ție nu-ți priește decât în Franța.
Nici măcar nu vorbești engleza.
Schneider ar putea fi scos din circulație.
Când comisaru-l va lua la ochi ...
el va aprinde fitilul și va aștepta.
Nu ai de ales. N-ai văzut și nu știi nimic.
Pentru viitor, îți spun doar "rahat".
Mulțumesc, domnilor.
- La ce pune botu' acest Stan? - Nu-l pune la nimic.
- Păcat. - Cred că împinge un pic prea mult.
Sandra, 27 de ani. Bună familie. Tatăl a lucrat la căile ferate.
Ce aveți despre ascunzători?
Un escroc care, uneori, folosește standul ei de bronzare.
Aldo Benani. Născut în 1952 la Sottomarina, Italia.
O condamnare pentru proxenetism. De 2 ori NUP pentru jaf armat.
Jaful de la Société Générale din Strasbourg în '82. A fost acolo.
Ușor de recunoscut. Ia un mandat de căutare.
- Vreau ca Sandra să fie aici în 48 de ore. - Nu avem nimic contra ei...
- Trebuie să aibă droguri în casă. - Și dacă nu găsim?
În acest caz, un polițist bun se gândește la ceva.
Sunt sigur că poți găsi droguri.
Știi ceva despre evadarea lui Pignon?
Ai vreun pont? Chestia face valuri...
René Pignon? Evadat? Habar n-am...
Avem atât de multe alte cazuri. De ce?
Pezzoli transformă asta într-o dramă.
Dacă afli ceva, măcar să știu eu primul...
Dacă aud ceva, îți voi spune.
Știi cât de mult îmi place să-l ajut pe Pezzoli.
Mulțumesc anticipat.
- O aștepți pe Brigitte? - Nu, pe Carole. O prietenă.
Stai locului. Și-ți ții gura.
Dacă mai faci ca data trecută, o să-ți dau vreo două la fund.
- E aici? - Desigur.
Super.
Puștiul este finul meu, Christian.
- Știi să înoți? - Da, într-un fel...
Îl voi învăța. Du-te și pune-ți costumul de baie.
- E un copil drăguț? - Da, drăguț..., dar căpos.
- Poți să-l ții ceva mai mult sub ochi? - Nu va ajunge departe în slip.
Eu nu cred că ești tipul potrivit pentru un copil.
N-ai uitat de weekend-ul viitor?
Care? Aaa, Deauville. Nu, n-am uitat.
- Ai făcut rezervări? - Da.
Dar... ar trebui să mai amânăm puțin.
- Nu te văd bine. - Ai dreptate. Te sun eu.
Cu Stan e tare plăcut. Ieri am luat masa la un restaurant chinezesc.
Am avut bile de carne și Brigitte mi-a arătat cum să mănânc cu bețișoarele.
- Brigitte? - Da.
Tâmpiților. Voi mi-ați pus drogurile în salon.
Vezi tu Poliția să se preteze la manevre atât de josnice?!
Laboratorul a stabilit că este cocaină.
Nu-s nebună. Jucați-vă cu curvele în Bois de Boulogne.
Bună idee. Tu ar trebui să lucrezi la Forțele de muncă pentru tinerele șomere.
- Ai mai avut de-a face cu noi înainte? - Cazierul meu e virgin.
Bun. Virginitatea, fie ea și judiciară, e lucru rar în zilele noastre...
- Parcă te-am interogat acum doi ani. - Trei ani. În calitate de martor.
Te ocupai de afaceri urâte în Senliss. Sex în grup și alte de-astea...
- Erai acolo din întâmplare... - Da, întâmplător.
- Ăsta este adevărul, pe bune. - Am marcat-o pe-asta.
- Îl știi pe acest tânăr? - E un client.
- Cazierul lui nu-i atât de virgin. - Și, ce-mi pasă mie?
- Îl vezi des? - Vine pentru cabina de bronzare.
Pentru nimic altceva? Ceva "specialități" modeste?
Eu nu sunt curvă, știi. Întreabă-i pe colegii de la "Moravuri".
Aș vrea să știu de ce mi-ați înscenat toată chestia?
Vrei să-mi vezi "cărțile"?
Ăla era "vatetul"... Acum "popa" de roșu... Vezi ce cap de criminal are, nu?
N-am mai văzut mutra asta.
- De ce? Ții ochii închiși când faci sex? - E normal în timpul orgasmului.
Tu închizi ochii când te ia unu' pe la spate?
Ușor, Morin. Dra vrea doar să ne dea câteva lecții de educație sexuală.
Nu am nimic să-ți spun. Dacă aș fi știut, tot nu ți-aș fi spus.
Sunteți toți niște nemernici.
Ai posibilitatea să te muți într-o cameră cu bare.
- Pentru traficul de droguri. - Voi spune judecătorului despre metodele tale.
Numai în prezența avocatului tău. Am formula pe mașina de scris.
Nu poți să mă ții mult timp.
Informează presa de arestarea ei.
Asta face publicitate bună pentru salonul dvs.
Și dacă Schneider vrea să te viziteze, la vorbitor, îi voi da un permis...
- Ce faci? Închizi ochii, Morin? - Când?
Acu'... fă... roiu'...
Bună seara, gabore. Da, eu sunt.
Și-ar fi și mai bună dacă o scoți afară pe Sandra.
Asta nu depinde de mine, amice, ci de magistrat.
Numele lui e Cardinal. Ușor să-ți amintești.
Vezi cum faci să plece sau vei avea mari necazuri, pricepi?
- Ieși afară. - Ce te-a apucat?
Nu te interesează. Cară-te.
- Ce e? - Nimic, du-te înapoi la somn.
Femeile sunt ciudate.
Când am întâlnit-o pe-a mea, s-a comportat frumos, lingușitor.
Foarte feminin, știi ce vreau să spun?
La început, sexul a fost minunat.
Și acu' doi ani, și-a pus în cap să slăbească.
A urmat tot felul de diete. Cu lucruri nemaipomenite...
- Christian este încă înăuntru? - Nu, toată lumea a plecat.
- Ești sigur? - Da, tocmai am închis vestiarele.
Poliția. Actele la control!
Începusem să-mi fac griji.
- Cum ai ieșit? - Am sărit gardu'.
- Bună ziua, Inspectore. - O să stai cu "Inspector"-ul.
- Ai făcut rondul ca lumea? - Nu-mi place cimitirul.
- Mai bine să fii atent atunci. - Adică?
Au trimis destul de puțini oameni aici.
Și cred că sunt multe văduve care vor să fie consolate.
- Văduve pe morminte, cum li se spune. - Nu-mi place umorul ăsta.
- Ce aveai să-mi spui? - Schneider m-a contactat.
- Nu pierzi timpul. - Pun ceva la cale și are nevoie de oameni.
Cum se vorbește de evadarea mea, a trimis un om să mă caute.
Ne vom întâlni marți, la Stația Châtillon. La prânz.
- Vom fi acolo. - Și eu voi fi acolo.
O să ai de "prășit", nu?
Ce vrei de la mine?
René, acum te ocupi de ciripit?
Nu am ciripit nimic, dle comisar.
Ai vizitat cimitirul doar ca să te reculegi la mormântul lui Alfred de Musset...
Ești bine informat. M-am întâlnit cu comisarul Stan.
- Nu mai lucrați împreună? - Coabităm doar.
Unul îl regulează pe celălalt.
De aceea îmi vei spune, frumușel, tot ce i-ai spus.
Schneider vine. Nu e singur. Altcineva conduce.
Schneider, predă-te!
Ești prins
Știu că ești acolo.
Dobitocu'.
Rocky.
Opriți focul.
Bravo, comisare. Vreau să-ți spun ceva.
- Mulțumesc mult. - Du-te dracu'.
Data viitoare vezi-ți de proxeneții și curvele tale.
- Mișto la La Villette, mai mergem? - O să vedem...
Și acum vom urca la picior, că liftul e stricat.
- Ce este o geodă? - Asta e destul de complicat.
Este un fel de peșteră cu pereții acoperiți cu cristale.
Stai acolo.
- Ce s-a întâmplat, Stan? - Nimic, vino.
Unde mergem, nașule?
... declară că nu a observat nimic, cu excepția unei femei ce era la fereastră...
Stai, te sun eu. Ce se întâmplă?
Îți zic eu... Ai grijă de Christian. Să fii cuminte și nu-ți fie frică.
Nu mă tem.
Omul nu se simte bine.
Deschide seiful.
- Nu știu combinația. - P 38 special. Șase gloanțe.
Viteza glonțului 442 de metri pe secundă. Este suficient?
Așa cred.
Pune-i în geantă.
Te-am văzut venind, comisare.
Am pus o geantă de bani deoparte. Cred că sunt de la jaful furgonului.
Schneider?
Dacă se întâmplă ceva cu mine, îi spui șefului.
Numai dacă se mi se întâmplă ceva.
- L-am găsit pe Aldo. - Mâna dreaptă a lui Schneider?
- Ce-aveți cu mine? Unde mergem? - La o partidă de sex. Ți-ar plăcea?
Ce vrei?
- Scoate-i cagula. -Nu, nu vreau să vă văd mutrele.
- Comisarul Stan. Mulțumit? -Aa, sunteți caralii...
- Vrem să-l vedem pe șeful tău. - Nu am șef.
- Schneider? - Cine?
Nu face pe clovnul. Știi la cine mă refer.
Eu nu înțeleg nimic...
Nimic nu te poate salva, doar la pârnaie... dacă "verși".
Noi te putem ucide. Vom spune că Schneider te-a găurit.
Nu pot să vă spun unde este. El nu are încredere în nimeni.
Mă sună, când are nevoie de mine.
Pune-ți ordine în idei. El trebuie să umble pe undeva.
- Joacă la "Carmonis". - Asta e tot?
Așteaptă.
- Uneori mă duc cu el la Rocky. - Tipul care vi se alătură la agresiuni?
Eu nu sunt violent.
Unde este acest Rocky?
Are un apartament pe Boulevard de Belleville.
Numărul 26b. Al patrulea etaj. Da, parcă la 4 stă.
Ai văzut că nu este atât de greu să devii "donator"?
În închisoare, te poți lăsa regulat pentru a le face favoruri colegilor.
Ai să vezi, până la urmă o să-ți placă.
Așa. Dă-le de mâncare la păsărele.
- Cine-i? - Morin, dle.
- Doar nu l-ai lăsat pe Christian singur? - Îl bate pe Orsoni la scrabble.
- Este bun la asta. - Se pricepe.
Este lipicios.
Ți-am adus ceva de mâncare. Ai stat aici zece ore.
Vreo veste de la Sandra?
Judecătorul a eliberat-o temporar, cum ai sugerat.
Dar am pierdut-o. E alunecoasă ca o anghilă.
- Bravo! - Îmi pare rău, dle...
Ce vei face după cazul lui Schneider?
- Lumea spune că vei pleca din poliție. - Sunt doar vorbe, Morin.
Nu te duci în Antile?
- Ce vei face cu băiatul? - Internat..., el fuge din nou...
Și iar vine să mă reguleze la cap.
Da'... o să mă obișnuiesc. E haios.
Mă bucur că rămâi cu noi. Ești cam dur, dar îmi place stilul tău.
Asta-i de bine.
Schneider ăsta nu se grăbește deloc să se arate.
- Sper ca Aldo nu ne ia la o plimbare. - Schneider se va ivi. Dar când?
Pot da un telefon?
Rocky? Eu sunt.
Eu nu vin. Aldo a fost prins și trebuie să fi vorbit.
- Cum ne găsim? - Ca de obicei, acum.
- Încercați să localizați apelul. - A fost cam scurt.
- Schneider? Unde e? - Nu-l cunosc.
- Voi rearanja fața ta urâtă. Zi-i! - Nu știu nimic.
- El te-a sunat. Am ascultat - Schneider? Asta-i prima veste...
Promit că vei merge la pârnaie.
Tu nu mă sperii, boule. Am stat 14 ani cu tata. Crezi că mă tem?
Apelul a venit de la un bar. Avenue du Maine, nr. 144.
Nu mai avem nevoie de tine. Vei merge la pubelă ca toate gunoaiele de teapa ta.
Pune-i brățările.
Cine a dat un telefon de-aici, acum zece minute?
Crezi că îmi amintesc?
- Cred că memoria ta își revine. - Un tip solid, cu părul...
Dl Lazare. Stă la hotel de-o săptămână.
Bea uneori cafeaua aici. Nu-i prea vorbăreț.
Bine, acum vorbirăm noi doi.
- Camera dlui Lazare? - 24, etajul al doilea.
Du-te înăuntru și nu te mișca.
- Trage imediat. Isprăvim mai repede. - Nu pofta-mi lipsește...
...dar respect legea.
Cu doi ani în urmă, ai împușcat un om al poliției ca pe un câine. Nu merita asta.
Nu-mi pasă. Fă-ți treaba. Lasă-mă cu sporovăiala asta.
Te-aș omorî, pentru asta. Dar trebuie să plătești ...
...o să faci cel puțin douăzeci de ani.
Vei ajunge încet la bătrânețe. Fără o femeie. Fără nimeni.
Vei ieși cocârjat și decrepit. Ruinat de mâncarea proastă.
Gata pentru un azil de bătrâni.
Ce se întâmplă dacă aș scăpa?
Dacă scapi, te voi căuta până la capătul pământului. Ca să plătești...
...pentru toate măgăriile, până la ultimul cent.
Ieși din mașina mea, la dracu'.
Douăzeci de ani. Fără reducere de pedeapsă.
E-al vostru.
Bravo, nașule.
Poate zici bine, "nașule"...